Sophie Malaterre? Claire Maras. Det var jag som ringde er.
Jag är ledsen, men vi har ett problem.
Min chef, som ni skulle träffa, har gått på semester.
Hon har sagt det, men jag visste inte det.
- Kan jag träffa nån annan? - Det tjänar inget till.
Jag ber om ursäkt, det är mitt fel.
- Kan jag stämma ett nytt möte? - Det blir i september.
Men jag hör av mig då, okej?
Okej.
- Tack. - Hej då.
Sophie!
Jag ber så hemskt mycket om ursäkt.
Har ni nåt planerat för lunchen?
Då bjuderjag. Vad vill ni äta?
- Jag är vegetarian, så... - Jag också. Nästan.
Ett kafe i närheten gör ekologiska smörgåsar, låter det bra?
- Ja, okej. - Då går vi.
Sen tre månader har jag inte fått en enda teckning publicerad. Inget.
Jag har sett dem, de är bra.
Tack.
Det kanske är krisen.
Att säga att det är krisen är bara en ursäkt.
Jag håller med, men jag får ändå inga beställningar.
Tja... Och killar, då?
Inga beställningar där heller.
- Och semester? - Det är ett svart hål.
Folk begår ju självmord vid jul, men det borde vara på semestern.
Jag har lösningen åt dig. Switch. Com.
- Vad är det? - En sida för lägenhetsbyte.
- Är inte det farligt? - Var bor du?
I Saint-Laurent, i ett litet hus.
- Äger du det? - Ja.
- Eller, min mamma. - Då så.
Ta lite foton och lägg upp en annons med var du vill åka nånstans.
Jag lovar att det funkar.
- Hur gör man sen? - Du pratar med ägaren...
...skriver kontrakt och skickar era nycklar.
- Sen köper du en biljett, bara. - Är det så enkelt?
Ja, och det kostar inget. Det är mellan privatpersoner.
Förtre år sen var jag där du är nu.
Inget jobb, ingen kille.
Men nån tipsade mig och jag hittade en lägenhet i Paris.
- Var då? - Rue Mouffetard.
- Känner du till Paris? - Lite. Var det trevligt?
Bättre än så. Jag träffade en servitör.
En malier som kunde Paris.
Jag kom tillbaka full av energi, hittade ett jobb och livet tog fart.
- Och maliern? - Jag lämnade honom i Paris.
Lyd mitt råd. Efter Paris i augusti kommer du tillbaka som ny.
Vill göra ett utbyte omedelbart till Paris.
AKUT BEHOVAV LUFTOMBYTE Jag är intresserad av er annons.
Hoppas på ett positivt svar.
Ni är den enda i Montreal, och det är dit jag vill.
Då skriver vi kontrakt och skickar nycklar.
Vi möts i luften!
- Tack. - Tack.
Här är min nyckel. Ha så roligt i Paris! Benedicte.
Välkommen till Montreal! Sophie.
Sophie! Välkommen till Paris. Ring om det är nåt!
- Stör jag i arbetet? - Det är ju semester.
Ja, semester.
- Är det första gången? - Nästan.
Jag var här med mina föräldrar som barn. Jag är från Montreal.
- Var kommer ni ifrån? - Andra sidan Seine.
Jag heter Kourosh. Jag är iranier.
Jag studerar arkitektur här.
- Var borni här i Paris? - I närheten.
På ett hotell?
Nej, hos några vänner.
Jag hoppas att ni får fina dagari Paris.
Är det allt?
Så här gör vi.
Mitt nummer.
Ring mig om ni behöver en guide.
Det vore ett nöje. Verkligen.
Ni vet inte vad jag heter.
Nästa gång.
Det ärClaire, lämna ett meddelande.
Det är Sophie. Jag har bytt lägenhet, som du rådde mig.
Jag sittervid Eiffeltornet. Det är galet.
Ring så berättar jag allt. Kram.
Fan, vad är det här?
- Damien? - Vad är?
Vad är det här?
Benedicte Serteaux, följ med till polisstationen.
- Jag är inte Benedicte Serteaux. - Vem är ni, då?
Jag heter Sophie Malaterre.
- Benedicte Serteaux. - Jag är kanadensiska!
- Vad handlar det om? - Ta med henne.
Ut, allihop. Jag vill inte ha nån på brottsplatsen.
Tack, killar.
- Vi ses på stationen. - Okej. Vi ses.
- God dag. - God dag.
Tack. Trevlig resa.
Håll den här. I den härhöjden.
Stå still!
Tryck inte och rör inte fingret.
Öppna munnen. Öppna.
Tack.
Vem är det?
Han heter Thomas Huyghens. 26 år.
Han är juridikstudent och dj. Och professionell dagdrivare.
- Varför visarni hans foto? - Hans lik låg i ert sovrum i morse.
Nej, det är omöjligt.
Ni var hans flickvän sen ett år.
- Det var inte så bra, va? - Jag vet inte vem ni pratar om!
- Och mordhotet? - Vilket mordhot?
Han sa det till sina föräldrar. De hade inte hört nåt på ett tag.
Tills han hittades hos er.
- Det ärinte hos mig! - Okej.
Men han, er pojkvän? Det var väl han som var i ert rum i morse?
Det varju ni som hittade honom.
Det är inte så enkelt.
Kroppen var halshuggen. Vi hittade inte huvudet.
Offret hade sår på kroppen. Genitalierna var sönderskurna.
Vissa sår är så djupa att man ser benet genom musklerna.
Det ärinte mitt rum. Det var inte där jag sov!
Det var ett rum som var låst på övervåningen.
Ni vet vad det här är, eller hur?
Kniven som mördaren använde. Den bär era fingeravtryck.
Får jag gå på toaletten?
Jag heter Sophie Malaterre.
Jag är från Quebec och kom till Benedicte Serteaux i går morse.
Ärni vänner?
Jag känner henne inte. Vi har bytt bostäder via en hemsida.
En specialiserad sida. Switch. Com.
Switch, S-W-I-T-C-H.
Som på engelska.
Bytte ni bostäder bara så där? Utan garantier och försäkringar?
Sidan har försäkringar, jag kontrollerade allt.
- Och sen? - Sen skickade vi nycklar via UPS.
Jag flög från Montreal i förrgår eftermiddag.
Med tidsskillnaden kom jag till Paris i gårmorse.
Jag gick runt hela dagen.
Jag sov hos Benedicte, det är allt.
Vad hände i morse?
I morse vaknade jag och mådde dåligt. Jag hade migrän och mådde illa.
Jag mår fortfarande illa.
Och ni märkte inget ovanligt när ni steg upp?
Jag visste inte var jag befann mig.
Jag steg upp för att ta en dusch, och då kom ni.
- Och liket? - Jag vet inget om det.
Jag sov inte i det rummet. Det är arrangerat.
Nån måste ha lagt dit det under natten.
Åk tillbaka till Benedicte Serteaux, jag har inte packat upp mina saker.
Vi ska kontrollera allt. Ert flyg, era mellanlandningar.
Eridentitet i Quebec.
Men det är söndag och ambassaden är stängd.
Fårjag gå härifrån?
För tillfället tror jag inte det. Ni fårhöra med domaren.
Vem ni än är så var liket under ert tak. Ni är vår huvudmisstänkta.
Jag förstår inte. Jag förstårinte.
När jag vaknade i morse var allt som vanligt.
Förutom illamåendet.
Nån kanske drogade mig.
Det är inte mitt pass!
Vi ska analysera det, men titta på det först.
Fårjag gå till toaletten igen?
- Lägg av, nu. - Vad?
Tack vare en tatuering har vi identifierat kroppen. Det är Huyghens.
- Jag har ju sagt... - Allt ni har sagt är lögn.
Ingen Sophie Malaterre har rest från Kanada. Switch.com finns inte.
Inget i lägenheten tyder på att en Sophie Malaterre har varit där.
- Det är omöjligt... - Alla kläder är köpta i Paris.
- Era fingeravtryck är överallt. - Det är nån som har satt dit mig!
Benedicte Serteaux har hittat på allt!
Hon har utplånat alla spår!
Känner ni nån advokat?
Visa mitt foto för grannarna. Jag är inte Benedicte!
Det har vi redan gjort. Det är inte många hemma, men alla är säkra.
Alla kände igen er.
Det är inte...
Det är omöjligt.
Har ni kontrollerat att Sophie Malaterre bor i Montreal?
Jag kan ge er min adress.
- Varför har ni ingen accent? - Vad?
Ni är från Quebec men har ingen accent.
Jag växte upp i Frankrike.
Mina föräldrarvar från Quebec men bodde i Bordeaux.
Hitta en advokat. Annars utser vi en åt er.
Och det vore inte så bra för er.
Jag ärinte Benedicte Serteaux! Släpp mig!
Lugna ner er. Ta med henne till cellen.
Vi har mycket att göra.
Jag var på sjukhuset Sainte-Anne.
En kille mindes henne. Det ärhennes journal.
Schizofreni, dubbla personligheter. Hon är tydligen lesbisk också.
- Hon spelar för andra sidan. - Det äringen sjukdom.
Flera självmordsförsök.
Sen år 2000 har hon varit borta. Vi hittade henne genom Interpol.
Interpol?
Hon har haft samröre med vänsterextrema grupper.
Hon greps för sabotage, men det las ner.
- Arbetarhon? - Vi vet inte.
Hon ärvde sin far, som hade pengar. Lägenheten kommer därifrån.
En rik flicka som inte har nåt bättre för sig än att bli sjuk.
- Har du ringt polisen i Montreal? - Ja, de ska ringa tillbaka.
Tydligen hennes adress. Kolla det.
Hitta en expert på passet och ring sjukhuset för en utvärdering.
Ju snabbare vi blir av med henne, desto bättre.
Först till fraktområdet.
- Tarni blodprov på mig? - Mår ni dåligt?
Nej, inte bara det. Ni har väl hittat Benedictes blodgupp i lägenheten?
- Vad har ni för blodgrupp? - Jag vet inte, men kanske inte samma.
Då kanske ni tror mig.
Sträck fram handlederna.
Vad är det?
Ni ska genomgå en läkarundersökning.
Då tar de blodprov på er.
- Tack. - Det ingår.
Men halshuggningen, då? Hade mördaren kunskaper i anatomi?
- Jag ringer upp. - Ska ni jämföra blodgupp?
Vi tar hand om det. En expert väntar. - Ni kan återgå.
Ni kan ta av handbojorna.
- Vad handlar det om? - En turist i Paris som svamlar.
Jag fattade inget. Men vi ska bara bekräfta en identitet.
Våra vänner gör det så bra, så.
Vad är er analys av det här?
Vad tror ni? Nån har satt dit mig.
Alla tarmig för Benedicte, men den riktiga Benedicte, hon i journalen...
...flyttar till Montreal. Hon tar min identitet.
Hon kommer att ta övermitt liv!
- Vad är det? - Er överföringsorder.
- Vart då? - Ett specialsjukhus i Villejuif.
- Specialiserat på vad då? - Psykiatri.
- Skickarni mig till galningarna? - Bevisa att ni är frisk...
...genom att visa att det ni säger är sant. Bara polisen därute kan det.
Jag känner Forgeat. Det kunde ha varit värre.
Det är bättre på sjukhuset.
Forgeat? Det här är Lachaux, erkollega ringde mig.
- Nåt nytt? - Vi är utanför Sophies Malaterres hus.
- Ärhon där? - Javisst.
- Är ni säkra på att det ärhon? - Jag har hennes papper här.
Jag ringer upp.
- Vad händer? - Jag har blodproverna.
Det är samma blodgrupp. AB.
- Det betyder inget. - Det skulle ju bevisa er oskuld.
Polisen i Montreal pratarmed Malaterre.
Det är den andra! Hon har min nyckel och har tagit min identitet!
- Jag ärtrött på er. - Vänta, en sista sak.
Jag kan bevisa att jag inte är Benedicte. Med mina tänder.
- Ni är galen. - Så identifierar man väl lik?
Då funkar det väl på mig? Jämför mina tänder med hennes journal.
- Det tar en vecka i augusti. - Det måste väl finnas nån tandläkare!
Han skulle känna igen metoder från Kanada!
Trorni inte att jag har annat för mig? Jag har en tennismatch.
Ni får fem minuter.
Inte nog med att jag jobbar i augusti... Öppna munnen.
Det här sägeringet. Vi använder samma material här.
Lägg ner vapnet. Lägg ner det!
- Jag sa: Lägg nervapnet! - Jag lägger ner det.
Släpp loss mig. - Håll tyst!
Sätt fast er där!
Håll tyst! - Jag sticker honom, jag lovar!
Vad har jag att förlora?
Ge mig din rock. Din rock!
Lägg era mobiler där. Genast!
- Nyckeln också. - Ni begår ett misstag.
Allt ärbättre än sjukhuset.
Jag tar journalen. Ni kan behålla överföringsordern.
Stanna!
Rör dig inte! Kör! Kör! Pratar du inte franska?
Rakt fram.
Kör, bara.
Kan du inte köra snabbare?
Sväng till höger här.
Stanna här!
Ge mig dina kontanter och ditt visakort.
Dina kontanter och ditt kort! Vad har du förkod?
Vad är det förkod?
Jag har ditt namn och din adress. Strula inte! Vad är det för kod?
- 5646. - Stick, nu.
Öppna dörren och stick! Oroa er inte, ni får tillbaka bilen och pengarna.
Det är deras fel. Säg det när de förhör er.
Jag hade inget val. Stick, nu.
Fan också!
Gängroteln tar det här. Ring Delors.
Ge hennes signalement till alla bilar, flygplatser, tågstationer, tullar.
- Alla fårjobba på det! - Damien...
- Vad? - Verdierväntar på dig på ditt kontor.
God kväll, monsieur.
- Vi har det under kontroll. - Ursäkta?
Under kontroll? En galning gårrunt med ert vapen, och ni har kontroll?
Gängroteln jobbar med det.
- Och om hon kommer undan? - Det gör hon inte.
Min instinkt säger det.
God kväll, chefen. - Vi har ett överfall som stämmer in.
Tack.
Vi ska ta henne, jag lovar.
Ring mig, när som helst, men bara för att meddela en enda sak.
- Oroa erinte. - Jo, ni kan inte föreställa er.
Är hon på flykt i morgon blir det upplopp.
Offret är son till en högt uppsatt politiker.
Media kommer att kasta sig på det. Och för en gångs skull har de rätt.
Vi löser det i natt.
Det hoppas jag.
Hon stal en bil och kort av en japanska.
- Var? - Vid Place Vendome.
Kolla alla uttagsautomater i närheten. Vi får inte missa henne.
- Hittar du det du söker, kusin? - Har ni en keps eller en mössa?
- Har ni nån annan? - Den är inne.
Den här?
Nej, den här blir bra.
Jag heter Pat och är ägare. Vad heter du?
- Sophie. - Bor du här?
- Jag är på genomresa. - Vi är alla på genomresa.
- Får jag byta om här? - Visst, det finns ett rum där.
Tack.
En present.
- Den här också. - Tack.
- Funkar den? - Med den härfunkar den bättre.
Sätt i kortet och ring var du vill i hela världen.
Du har tur. Det blev en jämn summa. 100 euro.
- Kom tillbaka när du vill. - Det ärinte som ni tror.
Jag troringet. Du är säkerhär.
Tack.
Det är nära kungliga palatset. Bilen stod i närheten. En Fiat.
- Hon vill så långt bort hon kan. - Eller gå tillbaka.
Varför skulle hon det?
För att reta oss, kanske?
Vad görjag med japanskan?
Det är kvinnan med Fiaten. Hon har precis kommit in.
Det blir bara sushi av det här.
- Är det allt ni har att säga? - Det hände väldigt fort.
- Hurverkade hon? - Skör.
Hon hotade och rånade er med automatvapen och hon verkade...
...skör? - Ja, så uppfattade jag henne.
Hon attackerade mig, men verkade själv vara ett offer.
Hon sa åt mig att säga att det var ni som tvingade henne till det här.
Tack.
Jag skulle vilja ha ett nummer till Montreal, i Kanada.
Personen heter Maras. M-A-R-A-S. Claire Maras.
Ja.
Okej, tack.
- Hallå? - Mamma, det är Sophie!
- Var är du? - Jag äri Paris.
I Paris? Utan att säga nåt?
- Jag behöver din hjälp. - Har du problem?
- Har du nyckel till mig? - Självklart. Vad ska jag göra?
Åk dit och se till att ingen är i huset.
- Är det nån hos dig? - Åk till huset.
Gå in och hämta allt som bevisar att jag är jag.
- Har du tappat bort passet? - Åk nu mamma, fort!
Jag ringer om tio minuter. Ring polisen på vägen.
- Är du där? - Snart.
Jag är där.
- Är det en bil utanför? - Nej.
- Lyser det inifrån? - Ingen är hemma.
Var försiktig ändå. Hon är där, det vet jag.
- Lägg på och ring polisen, nu. - Det hjälper inte.
Jag har med mig det jag behöver.
Mamma, vad säger du?
- Sluta, det är ingen lek! - Hon ska inte komma och bråka.
Men vad gör du?!
Fan! Elen funkar inte.
- Stod det ingen bil utanför? - Nej. Var är pappren?
I mitt sovrum. Hon är ju där!
- Vad ser du, mamma? - Inget, gumman.
Mamma?
Mamma, vad är det som händer? Mamma!
Det ligger ett huvud på din säng. Ett manshuvud. Med ljus runt om.
- Det stårnåt på väggen. - Ut därifrån!
Mamma, herregud, vad?
Mamma?
Mamma, säg nåt, för Guds skull!
Mamma!
Mamma?
Mamma, vad är det som händer? Mamma?
Mamma? Mamma!
Mamma?
Vem är det?
Jävlar!
Det är inte sant!
Det luktar bensin, eller hur?
Behåll växeln.
- Nå? - Inget.
Vi har inte hittat henne.
Tågstationer? Vägspärrar?
Inget.
Hon är som en vindil. En beväpnad vindil, tack vare dig.
Och utfrågningen av grannar?
Inga vänner, inga relationer. Och hon dödade sin kille.
- Hon har ingen att kontakta. - Hon måste kontakta nån.
- De gör alltid misstag. - Vi letar efter mamman.
Hon ärnog på semester.
För att vara knäpp verkarhon rätt smart.
Om jag säger så.
Det är nåt som inte stämmer i allt det här.
Jag har pratat med Thomas Huyghens föräldrar. De var på semester.
- De kommerhem i kväll. - Det blir svårt med identifieringen.
Jag har hittat Serteaux mamma.
Hon är konstnär och bor i Rueil-Malmaison. Ska jag ta in henne?
Nej, vi åker dit. Jag vill känna av stämningen.
Har du kommit nån vart? Med plastikkirurgen.
Kockan är nio. De är på semester.
Hitta stränderna där de ligger och solar!
Jag vill kontrollera en adress. 92500 Rueil-Malmaison.
Det räcker. Jag ringer upp.
- Vi har psykrapporten. - Och vad säger den?
Hon ärinte knäpp. Inga tecken på sjukdom.
- Jag kände det på mig. - Vad? Hon halshugger sin kille.
Hon utger sig för nån annan. Är hon inte knäpp?
Det är oklart. Som huvudet.
- Hon dödar killen och tar en dusch. - Hon ville väl få bort blodet.
Då har hon inte gått ut mellan mordet och duschen.
Och huvudet?
Nånstans i huset? Killarna letade överallt.
- Hej. Hur är det? - Bra.
- Ta det lugnt. Vad är det där? - Det är inne.
Hej då.
Benedicte Serteaux, anklagad för mord har tagit till flykten.
Hon är beväpnad och farlig.
Har ni uppgifter om henne, ring nedanstående nummer.
Vi återkommer med nyheter halv nio.
De är svindyra, de där. Inte illa.
Vi ska träffaAlice Serteaux.
Din chef. Förstår du?
Tack.
God dag. Damien Forgeat, polisen i Paris.
- Min assistent. - Jag frågarinte varför ni är här.
Jag såg nyheterna i morse. Slå er ner.
- Ni vill veta om hon har ringt mig. - Bland annat.
Vi har ingen kontakt sen åtta år.
Är ni osams?
Då måste man stå varann nära. Det har aldrig funnits närhet mellan oss.
Förlåt mig, men vi måste vara säkra.
Är det här er dotter?
Hon har förändrats, men ja.
- Känner ni Thomas Huyghens? - Jag har aldrig hört talas om honom.
Ni verkar varken chockad eller förvånad.
Jag känner henne. Hon ärinstabil.
- Det vet ju ni. - Vi har läst hennes journal, ja.
Då vet ni vad jag pratar om. Barndomen var hemsk. För mig.
- Hon har gjort flera självmordsförsök. - Hon har alltid skapat problem.
Man har misstänkt att hon har varit inblandad i databrottslighet.
Jag träffade henne inte då.
Hon har alltid varit duktig inom datorer.
- Hennes far är visst död? - Sen tio år.
- Levde ni åtskilt? - Sen Benedicte föddes.
- Stod de varann nära? - Han såg henne aldrig.
- Hon ärvde honom. - Han betalade sin skuld.
Han trodde att pengar kan väga upp känslor.
- Vet ni var hon kan gömma sig? - Ingen aning.
Var hon våldsam närhon var yngre?
Läs journalen. Jag vill inte minnas sånt.
Jag har en sista fråga som inte har nåt med journalen att göra.
Er hand. Vad har hänt?
Jag jobbar med tunga pjäser.
En båge föll nerpå handen. Det är så man blir ett med sitt verk.
Representerar skulpturerna nåt?
DNA: Ts dubbla spiraler: Källan till livet, och till ondskan.
Ursäkta. Får jag låna toaletten?
I slutet av korridoren.
Adjö.
- Vad görni här? - Jag ville tvätta händerna.
Och pissa i mitt handfat? Stick.
Fan, det är Benedicte! Backa!
Stå på, för fan!
Ring på förstärkning!
Skicka alla ni har!
Mår du bra?
Varför stack hon inte så långt hon kunde?
Vad gjorde hon hos Alice?
- Hon kanske ville gömma sig där. - Skulle du göra det?
Nej.
Ring transportkillen igen.
Buss, pendeltåg, tunnelbana. Hitta henne.
- Jag täcker dig. - Vad menar du?
Hon stack med din pistol, och sen kommer hon undan igen.
Jag täcker dig.
Vi måste ju hjälpa varann.
Vi är ju tusen snutar mot en ensam kvinna.
Jag bjuder på en kaffe. Vänta lite.
Hallå? Ja, det är Delors.
Vad? Vi kommer.
Vi har ett vittne. Hon har hyrt ett hotellrum av honom.
- Tyst! - 50 euro för din parkas.
Vem är det här? Hon är rolig.
Den ärvärd mer än så, gumman.
Vi kanske kan komma överens.
Du suger nog bra, det ser så ut.
- Vill du ha en kula i ballarna? - Inga problem, du får den.
För samma pris tar du mig till andra sidan av hallen.
Varför har vi inte en skylt där det står "polis" också?
Det stämmer inte.
Varförtog hon journalen och strök under namnet på sin mor?
Och datumen för interneringarna?
Och Benedicte vårdades fram till 2002. Sen började hon begå brott.
Grannarna såg knappt till henne.
Tror du att hon gick med i al-Qaida? Du har blivit knäpp.
Vi har en beväpnad kvinna på rymmen. Det är akut.
Vi tar fast henne först, sen kan du förhöra henne.
- Jag lämnar två killar därnere. - Du stannar här.
Ring polisen i Montreal. Kolla det här numret.
Koskas, gör en DNA-analys av det här.
- Och sen? - Jämför den med vår misstänktas.
Jag väntade på dig, kusin.
- Den nya versionen är bättre. - Den sista, hoppas jag.
Jag vill gärna hjälpa dig, men det är för stort. Hela kvarteret är avstängt.
Fårjag låna en telefon?
Tack.
Nån har satt dit mig. Det är en fälla!
Jag förstår inte. Bluffen måste väl uppdagas?
Inte om jag är inlåst.
Eller om jag blir dödad på flykt, vilket vore det bästa.
Jag måste hitta den verkliga Benedicte Serteaux, jag har inget val.
Jag ärframförallt orolig för min mamma.
Malaterre, ja. Sophie Malaterre.
I början av 90-talet, ja. Jag väntar, tack.
- Jag har ringt om en passexpert. - Jag ringer alla skolor i Bordeaux.
- Fortsätt. - Det har redan gått två dagar.
Vi har hittat skotern, men ingen har sett nåt.
Hon är ett proffs.
Hon är den enda.
Tack.
Om en timme?
Thomas? Släpp kirurgen. - Får jag prata med dig, Damien?
- Jag har hittat en plastikkirurg. - Är det allt?
- Nej, rättsläkaren ärutanför. - Varför då?
Det sa han inte.
Nå?
Det är den patologiska undersökningen.
- Vad har ni hittat? - Kroppen varfrusen.
Frysning skapar en utvidgning som lämnar spåri organen.
- Det syns i blodet... - Och?
Vi måste revidera dödstidpunkten. Den ägde rum flera dagar tidigare.
- Hur många? - Han dödades och halshöggs...
...sen frystes han in och las i en säng på morgonen.
- Jag såg att nåt inte stämde. - Det var det ingen som sa.
- Det är omöjligt... - Blodet, då? Det var varmt.
Jag är ledsen.
- Kan man inte ta bort såna ärr? - Nej, det gårinte.
Nej, inte ärr på handleden efter ett självmordsförsök.
- Ska vi inte meddela åklagaren? - Det har jag redan gjort.
Det finns en frys där nere.
Koskas?
Vad är det där? Är det blod?
Det måste jag kolla.
Kolla? Vad är det här för nåt?
Vad är det här? Ta med er frysen. Jag vill ha resultaten snabbt!
Jag kör. Ring polisen i Montreal. De får förhöra Malaterre.
- Mår du bra? - Fattar du inte?
Hon har haft rätt hela tiden. De bytte lägenheter.
Vi har kollat. Hemsidan har aldrig funnits.
- Hon finns inte på passagerarlistan. - Benedicte har raderat allt.
Unga killar kan infiltrera Pentagon. Hon kan radera sina spår.
Jag riskerar för mycket.
- Fan, pistolen! - Och vad ska jag göra?
Ja, hon ärhär.
Kom och titta, då! Det ärinte ett hot, men...
Hennes foto ärju överallt!
Ja... Jag vill ha mina pengar!
Det är mycket farligare än vi sa. Vi sa inte...
Hon är ju beväpnad, för fan!
Vi snackar om ett mord, här! Jag vill bara ha mina pengar.
Stick.
Flytta på dig!
Jävlar!
Fan också!
En kvinna säger att hon är misstänkt i Huyghens-fallet.
- Har ni kollat? - Vad då? Vill ni prata med henne?
Ja, visst. - Hitta Forgeat, fort!
- Är det Forgeat? - Nej, hans assistent Defers.
- Jag vill prata med Forgeat. - Han kommer. Vem är ni?
Det är ett dödsoffer till. Har ni fått veta det?
- Vem är det? - Kourosh. Han är iranier.
- Vad hände? - Det var en olycka.
Jag ärinte kriminell. Jag ärinte Benedicte Serteaux.
- När ska ni förstå det? - Var är ni?
Ni ska få ett nummer. Det går till Benedicte Serteaux.
Det är 07134161.
- Jag ringer upp. - Mademoiselle?
Fan också!
- Var det hon? - Ja, jag tror det.
- Vad sa du? - Att hon skulle lita på oss.
- Vad sa hon? - Det finns ett offer till.
En iranier. Hon gav mig ett nummer att kolla.
- Vi har hittat satelliten. - Övervaka mobilen.
Kolla kamerorna i kvarteret.
- Vi har Lachaux på telefon. - Koppla in honom.
- Hallå? - Det är Lachaux.
Malaterres hus brann upp i natt.
- Hur då? - Vi vet inte, men det är inte allt.
- Vi hittade ett lik. - Kvinnan ni förhörde?
Nej, vi tror inte det. Hon motsvararinte alls kvinnan.
Med tanke på bilen utanför är det nog mamman, Marianne.
Och inget spår efter den andra? Ring när ni vet nåt mer.
Vänta, jag har nåt mer. Numret ni gav mig i Montreal-
- tillhörde Claire Maras. Vi åkte hem till henne.
- Hon låg död i badkaret. - Var hon hos Malaterre?
Nej, men hon är inblandad.
I hennes dator finns programvara som kan radera uppgifter och webbsidor.
Och hon har fört över 50000 kanadensiska dollartill sitt konto.
Undersök det.
- Huyghens föräldrar är i Paris. - Vi ses på stationen om en timme.
Du får resultaten från frysen i morgon.
Men jag har nåt annat också. Möt mig på labbet. Det ärvärt det.
Det här är Thomas Huyghens DNA, och det här är Benedicte Serteaux.
- Hon heter Sophie Malaterre. - Visst.
Kvinnan och mannen är i alla fall syskon.
- Halvsyskon. - Vad?
Det finns inga tvivel om att de är släkt.
Min teori är att det rör sig om incest.
Till slut dödade kvinnan sin omöjliga kärlek.
Det tror jag inte. De hade inte träffats förut.
De visste inte att de var syskon.
Visst. Jag jämför båda med mammans DNA.
Hallå? Hur ser det ut?
Enligt uppgifter ärhan inte iranier, utan pakistanier. Han var en småbov.
Sök igenom lägenheten. Han hade kontakt med mördaren.
Numret Sophie gav oss gårtill Cecile Longo, 26 år.
Hon bori 6:e arrondissementet och ärlaboratorieassistent.
Hon är kampsportare.
Skicka killarna till henne. Och du hämtarAlice Serteaux.
Gärna det.
TILLTRÄDE FÖRBJUDET FÖR OBEHÖRIGA
Vi har bevis...
Vårt huvudvittne visar genetiska likheter med er son.
Enligt våra experter är hon Thomas syster eller halvsyster.
Jag har bara fött barn en gång. Jag inseminerade mig år 1983.
En DI.
Donatorsinsemination.
Vem var donatorn?
- Jag vet inte. Han är anonym. - Så ni vet inte vem Thomas pappa är?
- Det är Pierre! - Biologisk pappa, menar jag.
- Det har ingen betydelse. - Kan man inte få reda på det?
Inte i Frankrike, enligt lag.
- Vad hette laboratoriet? - Laboratoire Pyrrha.
- Hallå? - Det är samma tjej som tidigare.
Koppla henne till min mobil. - Hallå?
- Det är Sophie! - Var är ni?
Hon är där! Benedicte Serteaux! Hon försökte döda mig!
- Var då? - Hos henne.
- Var är ni? - Vem bryr sig? Ni måste ta henne!
Hallå?
- Nåt nytt från Cecile Longo? - Nej, inget.
Inga papper, inget.
Hon var ju laboratorieassistent. Vilket labb jobbar hon i?
- Laboratoire Pyrrha. - Ta reda på allt du kan om henne.
- Var ärAlice Serteaux? - På ditt kontor.
Sjukhuset har hittat starka sömnmedel i Sophies blod.
Vi var inte så uppmärksamma. Det måste ha funnits stickmärken.
Vi har blivit lurade. Jag vill veta allt om Sophies föräldrar.
Ni inseminerades med en donator år 1983, eller hur?
- Hur visste ni det? - Var ermake steril?
Nej, vi var genetiskt inkompatibla.
Båda bar på en farlig gen.
Och det var Laboratoire Pyrrha som gjorde det?
Förra gången kände ni igen er dotter. Titta på det igen.
- Ja, än sen? - Är det hon ellerinte?
Kan du komma en stund?
Ursäkta mig.
- Ett ögonblick. - Det ringde, men ingen pratar.
Hallå? - Spåra samtalet.
Hon rör sig från mast till mast.
- Säg till när ni har en fast punkt. - Rör den sig fortfarande?
- Känner ni till Thomas Huyghens? - Nej.
- Sophie Malaterre? - Nej.
- Cecile Longo? - Vad fiskar ni efter?
- Jag känner inte till nån av dem. - Ni kan gå.
Vi har en fast punkt i Stains.
Stains?
- Kännerni till det? - Där liggermitt gjuteri.
Mitt stål produceras där.
- Känner Sophie Malaterre till det? - Jag vet inte vem det är.
- Benedicte, då? - Visst, hon älskade det.
Hon lekte där, det var livsfarligt.
Skriv upp den exakta adressen.
Räcker det?
Har du förstått nu?
Ligger du still nu?
Bruno Malaterre. Född 1957 i Quebec. Död 1998 i cancer.
Han kom till Frankrike och träffade Marianne Saint-Jean 1981.
De gifte sig i Paris och fick Sophie år 1982.
Sen flyttade de till Bordeaux.
Han är donatorn. Han donerade sperma.
Sålde den, snarare. På Laboratoire Pyrrha.
- Ceciles labb? - Ja. Den användes två gånger.
1983 ger den upphov till Thomas Huyghens.
Och samma årtill Benedicte Serteaux.
Berätta om Cecile Longo. Hur länge har hon bott på sin adress?
- I fem år. - Fem år?
Alice har inte sett sin dotter på åtta år. Tre år i Tyskland först.
Det var då Benedicte bytte liv. Hon fick jobb på Pyrrha.
- För att hitta sin pappa. - Då hittar hon Thomas och Sophie.
Ingen kan föreställa sig min barndom.
Ingen!
Min mor har alltid hatat mig.
Som om jag var ett monster som kom ut ur hennes mage.
Du hade en leende pappa.
Som pussade dig.
Som tog dig i sina armar.
Jag fick det här!
Prov nummer X5W7896.
Bruno Malaterres sperma.
Finns det ingen skylt till det där jävla gjuteriet?
Har vi redan varit här?
- Har du fortfarande ingen täckning? - Nej.
Helvete!
Jag ville jämna ut det.
Ta ditt hus.
Ta ditt liv. Och krossa dig och Thomas.
Men du förstörde allt.
Du har lagt dig i hela tiden!
Stopp! Stå stilla!
Det var inte jag.
Det kommer att bli bra.
Det var inte jag.
Översättning: Tilda Appelberg